Санкція безоплатного кредиту
Kancelaria Lexitor
Санкція безоплатного кредиту
1. Правова основа
1.1 Стаття 45 Закону про споживчий кредит – застосовується до споживчих кредитів, наданих після 18 грудня 2011 року (дата набрання чинності Законом про споживче кредитування), який імплементує статтю 23 Директиви 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні договори для споживачів та скасовує Директиву Ради 87/102/ЄЕС.
2. Конструкція безоплатного кредиту
Кожен договір про надання споживчого кредиту повинен містити чітко визначені елементи, які мають насамперед інформативний характер. Їх перелік міститься в статті 30 Закону “Про споживчий кредит”. Для того, щоб скористатися безоплатним кредитом, необхідно, щоб позичальник зробив заяву в письмовій формі, яка має правоутворюючий характер. У правовій доктрині (точки зору коментаторів) та в деяких судових рішеннях існує думка про те, що санкція безоплатного кредиту повинна враховуватися ex officio. Прихильники цієї теорії посилаються на історичне та цілеспрямоване тлумачення у зв’язку з цим. Особисто я, однак, вважаю, що умовою застосування санкції безоплатного кредиту є письмова заява позичальника, що підтверджується мовною інтерпретацією.
3. Наслідки безоплатного кредитування
Відсутність деяких елементів або їх неправильне зазначення в договорі споживчого кредиту призведе до перетворення кредиту на так званий безоплатний кредит. Слід підкреслити, що навіть одного недоліку, наприклад, неправильного зазначення “загальної вартості кредиту” або “річної процентної ставки” у змісті договору про надання споживчого кредиту достатньо для виникнення наслідку безоплатного кредиту (після відповідної заяви, звичайно). Однак кожне упущення в договорі має бути ретельно проаналізоване, оскільки не всі пропуски, наприклад, описки, можуть кваліфікувати договір як безоплатний кредит.
У випадку з договором споживчого кредиту – наслідком заяви про так званий безоплатний кредит буде право на погашення кредиту за узгодженим графіком без сплати відсотків та інших витрат, а якщо вони вже були сплачені – позичальник матиме право на їх стягнення.
На практиці банки послідовно відмовляються добровільно визнавати претензії позичальників на безоплатний кредит. Це пов’язано, в першу чергу, з їх економічною зацікавленістю, а також з відсутністю в банківських установах людей зі знаннями та компетенцією для вирішення часто заплутаних юридичних питань. Тому найчастіше справи про безоплатні кредити знаходять своє завершення в судах.
4. Строк, протягом якого можна подати заявку на безоплатний кредит
Він становить 12 місяців з дня укладення договору про надання споживчого кредиту. Поняття виконання договору слід відносити до обох сторін договору, адже кредитний договір має форму двостороннього договору. У зв’язку з цим варто зазначити, що відповідно до статті 52 Закону “Про споживче кредитування” кредитодавець зобов’язаний здійснити розрахунок за кредитом протягом 14 днів з дня його повернення в повному обсязі. Таким чином, може виявитися, що кредит, виданий, наприклад, у 2012 році, який не був належним чином погашений банком, наприклад, шляхом несплати частини комісії, можна буде трансформувати у безоплатний кредит.
5. Приклад
У 2018 році подружжя К.Л. і М.Л. уклало договір про надання споживчого кредиту з банком Б. у Варшаві на суму 126 000 злотих, в рамках якого вони сплатили, зокрема, комісію за видачу кредиту в розмірі близько 14 000 злотих. Аналіз змісту договору призвів до висновку, що він мав недоліки, зокрема, неправильно вказана “загальна вартість кредиту” та вартість “річної відсоткової ставки кредиту”. Внаслідок цього позичальники скористалися своїм правом на отримання безоплатного кредиту, що потягло за собою зобов’язання банку відшкодувати відсотки та комісію за надання кредиту на загальну суму близько 45 000 злотих.
Запрошуємо до співпраці
![](https://lexitor.pl/wp-content/uploads/2024/03/bg-01.jpg)
кредитних консультантів
кредитних агентів
фінансових консультантів
консультантів з питань відшкодування збитків
Ми пропонуємо привабливу модель співпраці та винагороди..